ANDALUZIA
E dezacordat.
Oricine îşi poate da seama.
Cred că e decalat cu trei centisunete.
Ba nu. Cu patru.
Te-ai spălat pe mâini?
Bineînţeles.
Pianul ăla valorează mulţi bani.
Te rog să-i arăţi respectul cuvenit.
Vai de mine! Nu!
Nu, nu! Nu bebeluşul! Te rog!
Nu bebeluşul! Te rog!
Nu bebeluşul! Te rog! Nu!
Chiar îţi place bebeluşul ăla, nu?
Şi nici măcar nu-i al tău.
OBSESIA EVEI
Seria III Episodul 3
Şi raportul medicului legist?
Nu pare să se fi luptat cu cineva.
Nu a fost asfixiat şi nu există urme de hemoragie internă.
Practic era perfect sănătos când...
... s-a lovit de asfalt.
Îmi dai voie?
Deci şeful Colegiului Medicilor
spune că a fost sinucidere, deşi nu există urme sau motivaţie.
Răsuflu uşurată.
M-ar fi neliniştit să aflu că a făcut şi el ceva cum trebuie.
Carolyn a zis că pot să intru!
Nu te sfii, Eve. Ştii că în cadă îmi vin cele mai bune idei.
Dacă Mo poate face faţă, poţi şi tu.
Eu nu mi-am ridicat privirea de zece minute.
Ai luat stickul lui Kenny de la poliţie?
- Cu un preţ măricel, să ştii. - Nu vreau să ştiu.
Ne vedem jos!
Cine era?
E de la "Bitter Pill". Eu l-am invitat.
Înainte să descopăr că şedinţa are loc în baie.
Mo, îmi dai un prosop, te rog?
Deci avem telefonul cu cartelă şi stickul USB.
Ce alte informaţii mai avem?
Excelent! Foarte utilă şedinţa!
La şedinţe se aduc fursecuri.
Îţi dau un fursec după ce-mi spui ce rol ai tu.
Ai de gând să le analizezi singură, nu?
Eu cred că cel mai bun serviciu secret din lume se descurcă.
Adunătura aia de birocraţi cu diplome de carton?
Nu cred că un frigider cu bere şi o zonă de relaxare cu fotolii
te fac să înţelegi mai bine politica globală.
- Eşti... - Ajunge! Potoliţi-vă!
Carolyn, tu şi Mo luaţi telefonul, noi luăm... stickul ăla.
Ştii ce o să facem de-acum încolo?
O să împărţim totul.
N-a văzut casa asta în veci atâta disciplină!
Ţi s-a părut o idee bună?
Îmi exersez rolurile, aşa cum m-ai sfătuit.
Mamă tânără cu bebeluş...
- Şi cu bunica. - Ce-i cu tine?
De zile întregi văd că nu te poţi concentra şi te apucă.
Mă distrez şi eu...
Potoleşte-te! Nu-mi place.
Aş fi zis că, la cât de prost te-ai descurcat ca şefă,
o să vii cu coada între picioare.
Nu e vina mea că era el prost.
Eu le tot spun să-i selecteze mai bine pe recruţi.
Dar ce să-i faci?
Ţi se pare amuzant?
Îţi arăt eu imediat ceva amuzant. Tu vii cu mine!
Că m-am săturat!
Chiar că e amuzant!
Dacă vrei să te distrezi, n-ai decât!
Dar nu te voi lăsa să-mi pui şi mie în pericol viitorul.
- Eu fac totul! - Crezi că tu nu-mi dai bătăi de cap?
De ce crezi că nimeni altcineva nu e pregătit?
Că le dă o pensie mică?
Ar fi cazul să te aduni!
O să fie din ce în ce mai greu, să ştii.
Te vor taxa dacă eşti neglijentă.
Neglijentă...
Nu.
- Nu? Cum adică nu? - E prea din scurt.
Trebuie să mă pregătesc.
Nu sunt pregătită! Ce zici de asta?
Nu eşti pregătită pentru Londra?
Nu-ţi trebuie decât un hanorac şi o mutră palidă!
Ai dreptate.
Ai dreptate, ştiu ce fac.
Mă descurc.
Sunt chestii bancare aici, financiare.
A zis el ceva despre conturi...
Fir-ar... Cum se numea?
Vrei şi tu?
Ce? Nu.
Eu, dacă încep să mănânc, nu mă mai pot opri.
Ba poţi. Trebuie doar să te controlezi.
Eu nu mă pot controla.
Şi sunt conturi diferite, în locuri diferite.
Cred că unul dintre ele era mai important pentru Kenny.
Ăsta e altfel.
- D-S-D apostrof? - O fi un cod?
Este. Unde e cubul ăla Rubik?
Eu nu ştiu să rezolv ăsta decât dacă îl dezlipesc.
Nu trebuie să-l rezolvăm, ne-a dat nişte indicaţii.
Ne-a explicat aici cum să facem.
Aşa. Întoarce-l spre dreapta, la 90 de grade, în sensul acelor de ceasornic.
Ce înseamnă asta?
Dă-mi-l!
- "S". - În sus, 90 de grade.
- "D" apostrof. - Spre dreapta, invers acelor.
"S2" şi "F" apostrof.
Asta e.
Şnp...
"Şnâp".
Panda?
Kenny a numit contul "Panda".
Eu şi Kenny lucram pentru o organizaţie...
Înainte să continui, trebuie să înţelegeţi
că, după ce vă voi povesti, vieţile voastre vor fi în pericol.
- Atunci, nu ne spune. - Ei îşi spun "Cei 12".
Sunt infiltraţi prin guverne şi organizaţii din întreaga lume.
Nu ştim care e scopul lor.
Dar ştim că sunt răspunzători
pentru un număr mare de crime internaţionale.
Fat Panda era un agent secret chinez care a fost ucis în Berlin.
El urmărea un agent dublu din Cei 12,
care era plătit printr-un cont bancar din... insulele Cayman.
Aşa...
Agentul dublu era de la MI5 şi îl chema Frank Haleton.
Şi Frank ce-a păţit?
Şi-a pierdut cârnatul...
Şi viaţa.
În ordinea asta?
Cei 12 au ordonat uciderea lui,
dar asasina era...
- Ea avea o pasiune pentru... - "Ea"?
Contul a devenit inactiv după moartea lui Frank.
Dar Kenny a descoperit că acest cont a redevenit activ.
Trei transferuri bancare în ultimele două luni,
în total, ceva mai mult de şase milioane de euro.
Iar restul a fost transferat într-un cont din Geneva.
- Şi al cui e contul din Geneva? - Nu ştim.
Trebuie să ne ajute cineva cu informaţii bancare confidenţiale.
Aşa e.
- Nu. Nu apelăm la ei. - Ba da.
Ideea e că nu putem urmări ce s-a întâmplat în cont.
Da... Nu-ţi deschizi cont în Geneva dacă nu ai nimic de ascuns.
Dar tu îl poţi urmări, nu?
Credeam că ne ocupăm de telefon.
Nu ne-am înţeles aşa?
Sau s-a răzgândit Charlie
că nu i-am dat de ronţăit?
- Te rog! Suntem în aceeaşi echipă. - Oare?
Eu n-am văzut pe nimeni de la MI6 să muncească
în baie cu Carolyn dezbrăcată, iar tu vrei să urmăresc...
Credeai că o să fie uşor când te-ai angajat?
Dacă da, dă-ţi demisia acum! Că o să fie şi mai greu.
- O să văd ce pot face. - Perfect!
Şi...
Asta credem noi că e lista lor cu ţintele.
M-am uitat prin dosarele MI6
la care ai lucrat tu cu Kenny.
Ar fi bine să te protejezi cumva. Ştii asta, nu?
Tu ştii ce păţesc cei care sunt protejaţi de MI6?
Ce?
Nimic bun!
- Charles Kruger. - Eu sunt.
Care "eu"?
Deschide-mi odată!
Pentru prietenie!
Ia uită-te la noi, Kostya, am îmbătrânit.
Copiii au crescut.
Luna viitoare, fiul meu termină facultatea.
Dans modern! Atât de visceral...
Kostya, ai încercat vreodată să dansezi hip-hop?
Nu! Sigur îţi disloci ceva.
Nu-i aşa?
Ai vrut să ne întâlnim?
Da.
Cineva sifonează bani din contul din Geneva.
Am reuşit să recuperez o parte,
dar au luat o sumă destul de mare.
Cât?
În total, şase milioane.
Ştii cine a fost?
Încă nu, dar o să-l găsesc eu.
O să dau nişte telefoane, să văd.
Banii, Konstantin...
Eu prefer banii.
Poţi să mă păsuieşti o vreme?
Ca să am timp să-l găsesc pe nemernic.
Bine.
Mulţumesc!
Ce mai face Irina? Tot un rahat cu ochi a rămas?
E ca un rahat cu ochi care s-a combinat cu un alt rahat
şi, împreună, au făcut o familie întreagă de rahaţi.
Superb! Copiii ăştia...
Copiii...
MAYFAIR, LONDRA
Vreau să miros a putere.
Vreau să-i intoxic pe toţi.
Mă poţi ajuta?
Avem aici câteva parfumuri cu tentă florală, pentru doamne.
În special, cel de iris...
Mai bine îţi descriu la ce m-am gândit precis...
Numai puţin, să-mi iau stiloul.
Vreau să miros ca un centurion roman
care întâlneşte un vechi duşman,
care l-a rănit grav odată, într-o luptă.
Dar, de atunci, centurionul roman a devenit
împărat, iar acum are puteri nemăsurate.
Poate, ceva cu iz de mosc.
E minunat că ai devenit mai deschisă.
Cu toţii avem nevoie de intimitate în viaţă,
chiar şi cei obişnuiţi cu secretele.
Prostii! Există în China călugări
care nu văd alţi oameni ani de zile.
Probabil că au un alt fel de...
Emily Brontë nu prea ieşea din casă.
Mamă...
Sunt mândră de tine, fiindcă încerci ceva nou.
Întâlnirile pot fi înspăimântătoare,
dar aşa devenim mai buni, ieşind din zona de confort.
Ştii ce e mai înspăimântător, Geraldine?
Cât de mult regret că ţi-am zis că ies la întâlnire.
Tare mult mă bucur că faci ceva pentru tine!
Şi Kenny s-ar bucura...
El mereu şi-a dorit să cunoşti pe cineva...
Ţi-l dau eu.
Nu, e mai bine fără.
Şi să nu aduci vorba de Stalin înainte de a treia întâlnire.
Vă mai ofer un pahar cât aşteptaţi, doamnă?
Nu, mersi, Tom.
Cred că, la un moment dat, trebuie să te recunoşti învins.
Henrik!
Carolyn!
Incredibil!
Cât îmi plac coincidenţele!
Am impresia că sunt în locul potrivit.
Cât a trecut? 20 de ani?
Da, cred că 21.
În 1999 am divorţat.
- Da! - Da.
Prima dată.
- Mă rog... - Da.
Dacă te face să te simţi mai bine,
să ştii că tocmai mi-a tras cineva clapa pentru prima oară.
Poftim? Cum aşa? Ţie?
Nicio grijă, o să pun să fie omorât.
Vrei să mergem să mâncăm ceva?
Şi cum rămâne cu prietenii tăi fermecători?
Mi-e scârbă de ei. Hai, spune! Ce preferi?
Peşte? Friptură?
Trebuie să recunosc că nu ai îmbătrânit aproape deloc, Henrik.
Mă prinde bine stilul de viaţă dezordonat, nu?
Şi la Geneva îţi merge bine?
Cu banca? Nici nu vreau să mă gândesc!
Te rog, spune-mi!
Nimic nu-mi place mai mult decât să aud bârfele finanţiştilor!
Se simte bine?
Oficial vorbind, spunem că are "o migrenă".
Am o aură, Eve.
Probabil că are legătură cu stresul.
Ştii ce ţi-ar prinde bine? Un paracetamol.
Ai aflat pe numele cui e contul?
Da, pe numele unuia de 92 de ani, care cultivă sfeclă de zahăr în East Anglia.
Care a murit acum nouă ani. Adevăratul titular
e acest individ. Charles Kruger.
Născut Serghei Korchmarev, în Berlinul de Est.
Era foarte chipeş pe vremuri...
E un alt iubit de-al tău din Războiul Rece, Carolyn?
Nu exagera, Eve. Am petrecut şi noi o noapte împreună.
Bine, gata, am înţeles. Te-ai distrat în anii '80.
Deci Korchmarev a dispărut din Rusia prin 1989.
Într-un final, a reapărut în Londra
şi s-a dat drept jovialul contabil Charles Kruger.
Crezi că se poate ca el să fie chiar contabilul Celor 12?
Cred că merită să-i faci o vizită în Kensington.
- Mă duc acum. - Ce să faci?
Să-l pândeşti din maşină cu o sticlă de suc şi cu o pungă de chipsuri?
Abia dacă ar vorbi cu mine, darămite cu un necunoscut.
Eşti sigură?
Normal că sunt sigură. Ştiu cum lucrează el, Eve.
Nu. Adică... Acum e ceva diferit. Mai ştii?
Mă duc să fac un duş.
Doamne!
Întâi, Henrik, acum, Serghei.
Nu e deloc plăcut să te foloseşti de cei care ţi-au fost dragi, Eve.
E chiar dureros.
Crezi vreo iotă din ce a zis?
Nu. Cred că de-abia aşteaptă.
Vrei să înregistrezi un mesaj pe ursuleţ?
Locul ăsta e pentru psihopaţi.
Trebuia să te împuşc în cap.
"Trebuia să te împuşc în cap."
Trebuia să te împuşc în cap şi să te privesc cum mori.
"Trebuia să te împuşc în cap şi să te privesc cum mori."
"Vorbiţi acum."
Nu-mi pot lua gândul de la tine.
Eve!
Bună, Valerie!
- Pot să te ajut cu ceva? - Îl aştept pe Niko.
- S-a externat. - Poftim?
Săptămâna trecută.
Se simţea foarte bine, să ştii.
A lăsat vreun bilet sau vreo adresă?
- Mă tem că nu pot să... - Valerie, eu sunt soţia lui.
A zis ceva de Polonia.
"Putem vorbi, te rog?"
Bună, Eve!
Nu după tine am venit!
Miroase-mă, Eve!
A ce îţi miros?
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Eve...
Am spus că nu vreau să vorbesc despre asta.
Acum ce facem?
Mâncăm caramele şi ne uităm la uşa aia.
Nu putem să intrăm pur şi simplu?
Şi să nu ne mai distrăm la filaj?
Nu aşa procedezi cu un bătrân spion, Mo.
Plus că, dacă intrăm,
suntem blocaţi. Aici el va fi tras la răspundere.
Ce s-a întâmplat?
Bine, cum vrei. Nu mă interesează,
atâta timp cât nu are legătură cu ancheta noastră.
Există o asasină
care lucrează pentru Cei 12.
Ai ajuns la ciocolată?
Chiar acum.
Când eram mai tânără...
Aşteaptă aici!
Fir-ar!
Urmăreşte-l!
Totuşi, nu cred că o să-l pierdem.
Bună ziua, Serghei!
Vrei să te duc undeva? La un spital, poate?
Villanelle a zis că nu după mine a venit.
Să ne gândim pe cine ar vrea Cei 12 să omoare, în afară de mine.
Bine.
- Ţinte posibile... - Vai de mine!
- Ce e? - Carolyn! E Carolyn.
Sigur au aflat că le-am descoperit contabilul.
Şi ce-ai făcut după ce ai ajuns în Anglia?
Vrei o caramelă?
În ritmul ăsta, Serghei, n-o să te mai publice nimeni.
Spune-mi cu ce te îmbraci la ceremonia de absolvire a fiului tău!
E luna viitoare, nu?
Ia mai zi o dată cum face el şmecheria aia din umeri!
- Nu răspunde! - Sună-l pe Mo!
Să-ţi spun ce cred eu că s-a întâmplat
când ai trecut de la Stasi la Serviciul Vamal?
Eu cred că ai acceptat să lucrezi pentru Cei 12
ca un hrăpăreţ de ultimă speţă ce eşti.
Sunt pe-aproape?
Sunt la un filaj!
Cum să nu răspunzi când eşti la un filaj?
Ce se întâmplă?
Nimic. Toată lumea să stea cuminte.
"Pericol! Villanelle e pe urmele tale!"
Soţul pianistei
şi influentei activiste politice Isabel Fernandez
s-a reunit astăzi cu bebeluşul lui,
care a dispărut ieri, când dna Fernandez a fost găsită moartă
în propria casă.
Ce fericit este!
N-am păţit nimic.
Nu e nevoie să...
N-am nimic.
Îmi pui un whisky, Geraldine?
Sigur că da.
Să nu mă mai aştepţi niciodată pe întuneric!
Nu-i frumos!
O să mor de inimă!
Nu vrei să ştii ce caut în patul tău?
Nu tocmai.
N-am chef de joacă şi mâine trebuie să recuperez şase milioane de euro.
N-ai cum să recuperezi şase milioane într-o zi.
Nici dacă-ţi vinzi ambii rinichi.
Practic, nu mai sunt ai tăi.
Sunt ai Celor 12. Le aparţii în totalitate.
Noapte bună, Villanelle!
Ce fel de copil crezi că am fost?
Eu cred că eram drăgălaşă.
Crezi că lumea zâmbea când îmi vedea făţuca?
Doamne, ce plictisitor eşti!
Eşti mai plictisitor şi decât contabilul pe care l-am împuşcat azi.
Şi contabilii sunt tare plictisitori!
Trezirea, Konstantin!
- Erai urâtă ca dracu'! Bine? - Minunat!
Acum chiar o cauţi cu lumânarea.
Ba nu! Am văzut o poză cu tine.
Aveai un cap ciudat. Bulbos, nefiresc.
Cu cine eram?
Nu mai ştiu.
Vreau să-mi găsesc familia.
De ce?
Ca să te simţi tot timpul ca naiba, pentru că i-ai dezamăgit?
Miroase-mă!
Nu.
Miroase-mă! A ce miros?
- A ce miros? - Nu ştiu.
A putere!
M-am dat cu putere. Ca să-ţi păstrezi puterea,
trebuie să fii informat.
O să mi-i găseşti tu. Bine?
O să dorm pe canapea.
E cineva?
Ai vrea să fiu şi eu acolo.
Recunoaşte, Eve!
Ai vrea să fiu şi eu acolo.
Recunoaşte, Eve!
Ai vrea să fiu şi eu acolo.
Recunoaşte, Eve! Ai vrea să fiu şi eu acolo.
Doamne!
Recunoaşte, Eve! Ai vrea să fiu şi eu acolo.
Recunoaşte, Eve!
Ai vrea să fiu şi eu acolo.
Aţi urmărit serialul OBSESIA EVEI
Seria III Sfârşitul episodului 3
Subtitrare: Retail